NÉHÁNY MEDVEESZTENDŐVEL EZELŐTT...
Az utolsó esős évszakunk.
Gondolj csak bele, Pastuzo. Egy hónap múlva Londonban leszünk!
Ahol a marmeládfolyók hömpölyögnek, az utcák pedig kenyérből vannak.
- Elolvastad a londoni útikönyvet? - Átfutottam.
Ó, Pastuzo.
Tudod, az olvasás elálmosít.
De ha Londonban is ismerik ezt, akkor csak jó hely lehet.
Pastuzo, nézd!
Hiszen ez egy bocs!
Lucy!
Eressz le gyorsan!
Légy óvatos!
Lejjebb, Pastuzo! Lejjebb!
Lucy!
Attól tartok, hogy ezúttal mégsem utazunk Londonba.
Miért nem?
Fel kell nevelnünk egy bocsot.
- Milyen a maci? - Kissé pici.
És kissé náthás.
De szereti a marmeládot.
Nagyon jó jel!
Igen, Pastuzo.
Ha jól gondját viseljük, egyszer még sokra viszi.
PADDINGTON 2
Kedves Lucy néni! Remélem, jól érzed magad a Nyugdíjasmedve Otthonban.
Itt Londonban remekül telt az idei nyár.
Egyre jobban kiismerem magam ebben a világban.
Itt minden napra jut valami újdonság.
Képzeld, Paddington! A városba jön a Gőzgép Park!
Ma este meg is írom a hírt az újságomban.
- Ki a fenét érdekel az? - Mindenkit!
Egy vén gőzmozdonnyal járják a világot. Azt hittem, örülni fogsz.
Örülök. De senkinek se mondd el. Nem menő.
- Menjünk el közösen! Apátok ügyesen dob célba. - Remek ötlet!
- Telibe Brownnak is nevezték. - Az rég volt. A célba dobás a fiatalok sportja.
A kora ellenére remek formában van, Mr. Brown.
Köszönöm, Paddington. Várjunk. Szerinted hány éves vagyok?
Ó, nyolcvan lehet.
- Nyolcvan?! - Legalább.
Egy pillanat, mackó úrfi.
Mondtam, hogy a füled mögött is mosakodj meg.
Megmosakodtam, Mrs. Bird, én...
Nahát, ez hogy került oda?
Otthon érzem magam Windsor Gardensben.
- Bonjour, mademoiselle. - Jó reggelt, Paddington!
- Hoztam reggelit! - Köszönöm!
A szendvicsedtől mindig jókedvre derülök.
Jó reggelt, dr. Jafri!! Ugye nem felejtette el a kulcsot?
Kulcsot? A kulcs!
Szép volt!
- Köszönöm, Pudington! - Szívesen!
- Csodás napunk van, ezredes! - Igen? Ez egyszerűen mesés...
- Hogy sikerült a randi, Miss Kitts? - Hát, nem lesz a férjem. De tudod:
- Akad még ott, ahonnan ő jött. - Pontosan!
Köszönöm!
- Reggelt, Paddington! - Reggelt, Mr. Barnes!
- Viszlát, Paddington! - Au revoir, mademoiselle.
Na jó. Kérdezz.
- A leggyorsabb út a Baker Streettől a Big Benig? - Ez könnyű lesz.
Mindenki nagyon kedves volt velem az elfoglaltságaik ellenére.
Mrs. Brown a fejébe vette, hogy elúszik Franciaországig.
Nem értem, miért fáradna annyit, mikor mehetne hajóval,
repülővel vagy vonattal is. De másról van szó.
Egész nyáron izgalmas, kalandos történeteket illusztrált,
és úgy döntött, saját kalandba vág.
Judy szerelmi bánattól szenvedett.
Te dobsz? Én már régen dobtalak, Tony!
Első felindulásában apácának akart állni.
De hamar jobban lett: és minden idejét az új hobbijának szentelte.
Az iskolában talált egy régi nyomdagépet, és indított egy újságot. Fiúk nélkül.
Már csak hírekre van szükségünk.
Jonathan idén követi őt a nagy iskolába.
A nyári szünetben épített egy működő gőzmozdonymodellt.
De erről nem beszélhetek, mivel ,,nem menő".
Ruhatárat cserélt, és ha bárki kérdezi, a neve J-Tesa,
és egyáltalán nem szereti a gőzösöket.
Ám Mr. Brown volta legelfoglaltabb. Nagy meglepetés érte a munkahelyén.
Így örömmel jelentem be, hogy a kockázatelemző osztály új vezetője
Mr. Steve Visby.
Így kezdődött az, amit Mrs. Bírd kifejlett életközépi válságnak hív.
Azóta Mr. Brown turmixot iszik,
festi a haját,
és beiratkozott egy csakrabatika-tanfolyamra.
Nyissátok meg elméteket, és a lábatok követi majd.
- Köszönöm, Paddington! - További jó munkát!
Ó, Lucy néni. Azén küldtél ide, hogy otthonra leljek.
Jobban megy a sorom, mint képzeltem. Van egy fantasztikus családom,
Közben mindenfelé barátokra találtam. Gyere, kutyus!
Parancsolj, Wolfie.
Remélem, elégedett lennel, ha most látnál.
Szeretettel: Paddington.
Mr. Gruber?
Mr. Brown, jöjjön! Az imént járt nálam Madame Kozlova, a Gőzgép Park tulaja.
- Valóban? - Nagy raktárürítést rendeztek,
és pohos ládákat találtak telis-tele emléktárgyakkal.
Elveszettnek hitt holmikkal.
Megkért, hogy mindet adjam el, míg a városban vannak.
És eszembe jutott, hogy találhat valamit a nénikéje szülinapjára.
Remek ötlet!
Á! Nézze csak!
Igazán szép, Mr. Gruber, de...
Tudom, tudom. Tökéletes ajándék kell.
Pastuzo bácsi halála óta én vagyok az egyetlen élő rokona.
- És nem mindennapos, hogy egy medve megérje a százat. - Azt meghiszem.
Mit szólna egy görcipőhöz?
Kérem, Mr. Gruber. Több komolyságot.
Meglehet, a néni már felhagyott a gurulással.
Igen, szerintem is.
Ó! Ez mi?
Az ott a kihajtós könyv. Nagyon érdekes.
- Valóban? - Madame Kozlova dédnagyanyja, a park alapítója
zseniális művész is volt.
És amikor új városba érkeztek, mindig készített egy ilyen könyvet. Emlékként.
Ez itt London.
Jaj, Mr. Gruber! Ez gyönyörű!
Lucy néni mindig el akart jutni Londonba, de nem sikerült neki.
De ha ezt látná,
azonnal itt érezné magát.
Lucy néni! Lucy néni!
Paddington!
Gyere velem, Lucy néni.
Örömmel! Mindent látni akarok!
A legfrissebb sporteredmények!
- Mit szólsz hozzá? - Ez csodálatos!
Felszállás!
- Egy egész és egy fél medvejegyet. - Óvatosan, asszonyom!
Milyen jól nevelt fiatalember!
Milyen jól nevelt fiatal galamb!
Ó, Paddington! Nagyon boldoggá tettél egy vén medvét.
Ez tökéletes.
- Van egy kis bibi. - Mibi?
Tudja, ez a kihajtós könyv teljesen egyedi darab,
és meglehetősen sok pénzt kérnek érte.
Mrs. Bird reggel talált egy érmét a fülemben. Talán akad még!
Többre lesz szükség annál, amennyi a fülében elfér.
A helyzet az, hogy legalább ezer olyan érme kellene.
Nézze csak meg újra ezt a majmot. Szerintem szupi meglepi!
Megjavítom.
Nagyon kedves, Mr. Gruber, de Lucy néni nagyon sokat tett értem bocskoromban.
Ezzel most köszönetet mondhatnék neki.
Megyek, és szerzek munkát, hogy legyen pénzem.
Pár perc, és itt vagyok, Paddington!
- Ciao ciao. - Ciao ciao, Mr. Giuseppe.
Szép jó napot. Isten hozta Giuseppe borbélyszalonjában.
Miben segíthetek, uram? Borotválás? Hajápolás?
Vagy csupán hajkefélés?
- Egy gyors igazítást! - Nem vagyok fodrász. Csak rendet teszek.
Éppen azért jöttem. Tegye rendbe hátul és oldalt, a tetejét hagyja.
- Igen, de... - Semmi de! Jöjjön már, egy-kettő!
Ha ön mondja, uram.
Giuseppe borbélyszalonja.
Nem bánja, ha visszahívom?
Azt hiszem, most megnyírok egy ügyfelet.
Ó, hála égnek!
Kis türelmet kérek!
De én nem akarom!
Csak egy hajvágás, Nelson! Itt nincs mitől félned.
Gyere csak. Foglalj helyet.
Inkább másik szalont keresünk.
Ez nem jó.
Nem.
Csak kap egy kevés hajápolót, uram.
Nagyszerű. Folytassa.
Készen van!
Őszintén, sokkal jobb lett, mint azt gondoltam.
Ez meg mi az ördög?
Nos, marmelád.
Marmelád?
Hajas marmelád.
Hát szedje le!
Igen, uram. Azonnal, uram.
Mi ütött magába, fiam?!
- Paddington! - Mr. Giuseppe! Megmagyarázom!
A látszat ellenére a helyzet nem vészes.
Megesett már, hogy kirúgták, Mr. Brown?
Nem, de biztos vagy benne, hogy készen állsz a munkavállalásra?
A világ kegyetlen, és állandó a verseny.
Attól tartok, a kihívás megviselne egy ilyen jó szándékú medvét.
Igaza van. Nem bízhatsz senkiben. Ezért írom egyedül az újságomat.
Drágám. Ezt Tony miatt mondod?
- Nem! - Mindent Tony miatt csinál.
Csak azért nem segít senki, mert béna az újságod.
Én legalább nem játszom meg magam mások előtt.
És én sem. G-Man!
- J-Tesa! - Okölpacsi!
De Lucy néni szerint "Csak legyünk kedvesek, és a világ ránk nevet."
Végre egy józan gondolat.
Ön kedves, Mr. Brown. És eljutott a csúcsra.
Még hogy én a csúcsra! Megrekedtem félúton.
Már a hajam is ősz, reng a pocakom, és kezdek görbülni.
Nem az a férfi lakik a nagy házban a sarkon?
- Ő Phoenix Buchanan! - Apa hírneves ügyfele!
Az egyik platinakártyás kliensünk. És nagyon híres színész.
Inkább csak volt.
Ma már csak kutyaeledelt reklámoz.
Mrs. Bird nem szívleli, mert sosem emlékszik a nevére.
Jól van, csendet kérek. Na jó, még egy kicsit!
Elég lesz! Bocsánat, ma a legrosszabb formámat hozom.
Őszintén repesek, sőt repdesek az örömtől,
hogy én nyithatom meg ezt a nagyszerű és mesés vidámparkot.
Amikor Madame Kozlova évekkel ezelőtt létrehozta az első Gőzgép Parkot,
nyilván nem a magamfajta embereknek szánta. Bármi legyek is.
Híresség, celebritás. Csupa undok jelző.
Nem, nem. A West End-i Legenda, így is neveztek.
Nem, nem. Ez a park az önöké. Az átlagembereké.
Ezért most azt kérem, önök közül valaki nyissa meg a parkot.
Jelentkező?
Éni péni jupi...
Maci!
Jöjjön a medvebocs! Miért ne?
Jer, jer, ifjú medveféle!
Színpadra, bundás barátom! Nagyszerű, nagyszerű!
- Nos, hogy hívnak? - Paddington Brown.
Hát persze, te vagy az egyik új szomszédom!
A családod
Henry és Mary és a remek Mrs...
Tehát. Felteszem, tudod, hogy ki vagyok.
Ó, igen. Ön egy nagyon híres színész.
- Ugyan, Brumi. - Vagy inkább csak volt.
Most már csak kutyaeledelt reklámoz.
- Nos, nekem is ennem kell. - Mit? Kutyaeledelt?
Te szőrös humorzsák.
Na szóval. Azt mondják, Madame Kozlova
valóra váltja az álmokat. Ha lehetne egy kívánságod, mi lenne az?
Könnyű a válasz. Egy születésnapi ajándék Lucy nénikémnek.
Ó, drágám.
Találtam is egy régi kihajtós könyvet Londonról.
Madame Kozlova készítette, mint kiderült.
Csupán annyi a gond, hogy nagyon drága.
Ezért a két mancsommal kell megkeresnem az árát.
Pénzt sajnos nem adhatunk. De helyette temérdek móka
vár itt rád. Kérlek, hogy nyújts segítő praclit,
és nyissuk meg Kozlova Gőzgép Parkjának
kapuit!
Köszönöm! Köszönöm szépen!
Nagyszerű! Köszönöm!
- Mrs. Brown? - Máris, egy pillanat.
Várj csak egy kicsit.
Az a kihajtós könyv...
- Ön is tud róla? - Hallottam róla.
De nekem azt mondták, eltűnt. Hol az ördögben akadtál rá?
Mr. Gruber régiségboltjában.
Azt mondta, félreteszi nekem, de munkára van szükségem.
Nem lenne esetleg valami tanácsa számomra?
Nem, nem, nem.
A legjobb módszer, ha a ranglétra alján kezded, és felküzdöd magad.
Képzelje csak, Mr. Buchanan.
Ezzel adott számomra egy zseniális ötletet.
- Tényleg? - Beállok ablakpucolónak!
Jaj nekem.
Segítség! Valaki?
- Jó napot! Ablaktisztítás! - Köszönöm, de nem!
- Biztos, ezredes? Rémesen piszkosak. - Nem érdekel, és nem fizetek érte!
Én akkor is megcsinálom.
Szép jó napot, ezredes. Tud róla, hogy medve jár a háztetőn?
Igen. Ha minden igaz, ablakot pucol.
- Ne tisztítsam ki az ereszt, ha már itt vagyok? - De! Köszönöm!
Persze semmi közöm hozzá, ezredes,
de nagyon nem örülnék, ha egy hívatlan bundás brummogó mászkálna a házamon.
És a Polgári Véderő parancsnokaként...
Ez hivatalos titulus, Mr. Curry? Vagy csak vett magának egy sárga dzsekit?
Szemmel tartalak, medve!
Bocsánat!
Még egy nap, Lucy néni.
Mr. Gruber?
Hé?
Maga nem Mr. Gruber!
- Tisztulj innen! - Ezt nem hagyom!
Állj! Tolvaj!
Hozza vissza a könyvet!
Betörtek a Gruber régiségboltba. A gyanúsított egy kis medve
piros kalapban és kék kabátban.
Állj!
Álljon meg!
Ne!
Vágtass, Wolfie!
- Adod vissza? - Ereszd el!
Ne!
- Ne erőlködj, medve! - Hó, Wolfie!
Pápá!
GYÍ, kutyus!
Rajta! Ugorj!
Elnézést! Utat kérek!
Jaj nekem!
A kiskésit!
Az a könyv Lucy néni ajándéka!
Jó estét.
Ne csipkelődjön!
Wolfie!
Köszönöm, Wolfie! Rajta! Ügyes vagy!
Jól van, jól van. Elkaptál.
- Adja át a könyvet! - Azt nem tehetem. Minden jót!
De...
De hová tűnt?
- Ne moccanj, medve! - Hála az égnek, hogy befutott!
Fel a... fel a mancsokkal!
De nem engem keres! Én a tolvajt üldöztem! És akkor...
Akkor egyszer csak köddé vált?
Hát... igen.
Paddington!
Megállni, várjanak. Őrizetbe vesszük a medvét.
- Itt valami félreértés történt! - Sajnos nem, uram.
- De mi történt? - Rosszban sántikált. Betört egy régiségboltba.
No lám csak, lám csak. Lebukott!
Pedig mi a szívünkbe fogadtuk, és szívesen láttuk.
Azaz csak maguk. Én a biztonsági előírásnak megfelelően bezárkóztam.
Magukkal pedig végig a bolondját járatta.
Paddington!
Jaj ne!
Ügyes kis rablás volt, nem vitás.
És mekkora mázli, hogy éppen felbukkant ott az a medve.
A zsaruk rá gyanakodnak. Mi megúsztuk.
Így van, Magwitch! Igazán szép alakítás, gratulálok.
Akár a régi szép időkben.
Miért vágsz savanyú képet, Hamlet?
Ha mondanivalód van, akkor kérlek, oszd meg szépen velünk.
Halld meg hát, hogy ez jóra nem vihet soha.
Ó, tényleg? Te meg a lelkiismereted!
Válaszolj. Mit választanál? Tovább állsz itt porfogóként,
amíg én spánieljelmezben alázom magam a televízióban,
vagy inkább dicsőn visszatérünk
a legnagyobb előadói esttel, amit a West End valaha látott?
Köszönöm, drágáim. Köszönöm! Köszönöm!
Legyenek áldottak, köszönöm! Megtisztelnek. Köszönöm!
Tudom, mire gondolsz, Scrooge. Egy vagyonba kerülne.
De ha igazam van, ez a könyv gyorsan gazdaggá tesz minket.
Ez nem egy poros régiség.
Minden oldala titkos nyomot rejt, melyre egy apró hölgy mutat.
Ha az összes meglesz, meggazdagszunk.
És nem lesz több reklám.
- A Vacsora tálalva, uram. - Köszönöm, Simkins.
Ha, ahogy én, a kutyusa ragaszkodik a minőséghez,
bátran ajánlom a Harley Gourmet eledelt.
Magas minőség, gazdag ízek,
ez a fogás, mondhatni... csodás.
Harley Gourmet eledel. Emberi fogyasztásra alkalmatlan.
Álljanak fel!
Mély levegő, Paddington. Emlékezz Mr. Brown szavaira.
"Fiatal vagy, nem tettél semmi rosszat, nem lesz baj.
Csak a bíró legyen igazságos."
Csendet!
Jaj ne.
Az ügyet tárgyalásra bocsátom, a vádlott Paddington...
Brown.
Ó, imádta a könyvet. Teljesen oda-vissza volt érte.
Tehát szóba került, hogy milyen drága portéka?
Hogyne. De Paddington dolgozott érte.
Velem nem hitetik el, hogy az ifjú Mr. Brown megrabolta az én boltomat.
Jól mondja!
Mancsnyomokat találtak itt, itt és itt.
Később marmeládként azonosított anyagot
Pedig itt.
Mondja, ez volt az a marmelád?
Ez volt az.
Phoenix Buchanan, esküszik, hogy az igazat,
csak az igazat, a színtiszta igazat vallja?
Frissen kiontott beleimet tekerjek sálként a saját nyakam köré, ha hamisan szólok.
Esküszöm. A börtön nem tréfadolog.
Én tudom, három évig játszottam a nyomor a fákban.
- Mr. Buchanan. Ön egy utcában lakik a vádlottal. - Igen.
És szemtanúja volt az aznap esti eseményeknek?
Így volt, ahogy mondja.
Még ébren voltam, amikor az utcáról valami ribilliót hallottam.
Kimentem a díjszobámba, ami egy nagy szoba,
éppen az újságosbódéra néz,
és láttam, ahogy az ifjú Paddington egy elhanyagolt eb hátán kutyagol.
Ez itt Mary Brown rajza.
A medve leírása alapján készült a férfiról, akit állítólag üldözött.
Látta ezt a férfit aznap este?
Jóképű gazfickó, nem igaz?
- Ragyogó szemek! - Igen, de látta ez a férfit?
A válaszán múlik a vádlott medve ártatlansága.
Látta ezt a férfit?
Nos hát...
Nem láttam.
Lehet, hogy addigra már eltűnt!
Kérem, legyenek könyörületesek! Hiszen még csak bocs!
Paddington Brown.
Tíz év. A bűntény lopás...
De én...
és súlyos hajzatsértés.
Utánam.
Mrs. Brown lefekvés előtt olvasni szokott nekem. Nem lehetne, hogy...
Sajnálom. Itt nem lesz esti mese.
, Kedves Lucy néni!
Sok minden történt, mióta utoljára írtam.
Akadt egy kis probléma az ajándékod körül,
így végül el kellett hagynom Windsor Gardenst, és most
máshol lakom.
Az új hely nem olyan elragadó, mint a Brown-ház, de nem is vészes.
Jellegzetes kialakítású.
London egyik legismertebb Viktória-korabeli épülete.
És mindenképp az egyik legbiztonságosabb.
Brownékat havonta csak egyszer láthatom.
Jó lenne tudni; mi van most velük."
LÁTTA EZT A FÉRFIT?
, Remélem. nem felejtenek el."
Dehogyis, Paddington! Mégiscsak Brownékról van szó!
, Megoldjak majd az ügyet, én hazamegyek, megveszem az ajándékod, .
És minden újra a helyére zökken."
Csak annyi a dolgom, hogy kitartsak addig.
D-
Kezdődjék a vadászat.
Háromhuszonöt, háromhuszonhat, háromhuszonhét...
Jól van, Paddington. Jó modor.
Sorakozó!
Jó napot! Volna kedve belépni egy kertészklubba?
Volna kedved befeküdni egy nagyon mély lyukba?
Csak ön után.
Spooner, R. Műhely.
Brown, P. Mosodai munka.
Tehát mosoda.
Szennyes, szennyes...
Szennyes.
Végül is csak egy piros zokni. Ugyan mi bajt okozhatna?
Jó napot, pajtik.
Szerintem a rózsaszín egészen feldobja ezt a helyet.
Szerintem meg dugulj el, és fald az ebéded, mert ez lehet az utolsó.
Rendben.
Ne parázz. Valaha étteremkritikus voltam. Ízre más, mint ránézésre.
Rosszabb.
Ez meg mi?
Senki sem tudja.
De az elmúlt tíz évben naponta háromszor ezt esszük.
Miért nem beszél valaki a séffel?
Bokszerral?
Két dolgot jegyezz meg, ha kedves az életed.
Húzd meg magad. És soha ne szólj Bokszerhez.
- Köszönöm. - Pedig szerintem remek ötlet.
Hallgass ide, fiam. Ha ráveszed Bokszert, hogy mást is főzzön,
talán elfelejtjük, hogy egy csapat rózsaszín flamingót csináltál belőlünk.
- Rendben van. Ráveszem. - Ezt gyorsan felejtsd el.
Lucy néni szerint: ,,Ha a jót keresed másokban, megtalálod."
Lucy néni nem ismeri Bokszert.
Elnézést.
Bokszer úr?
Igen.
Válthatnánk néhány szót az ételről?
Küldjenek orvost a kantinba.
Mi történt?
Panasz van?
- Azt nem mondanám. - Ez nagy kár.
Egyszerűen imádom, ha valaki reklamál.
- Tényleg? - Ó, igen.
Nos, ez esetben az étel darabos.
És ragacsos. A bagett pedig...
Folytassam még?
Teljesen új menüre lesz szükségünk.
Tudom, hogy szűkös a költségvetés, de egy kis íz még belefér.
Nagyon sajnálom. Egy pillanat...
Nem, így csak még rosszabb lesz.
Nyugalom. El tudok bánni egy ketchupfolttal.
Pillanat. Mustár kell rá?
Nem.
A helyzet tragikus.
Nem tudják, mi veszi ki a ketchupot?
Pajtik?
Hagyja az orvost. Inkább papot küldjön.
- Idefigyelj, te kis féreg! - Figyelek.
- Senki sem kritizálhatja a főztömet! - Értem.
Senki sem fröcskölhet foltokat a kötényemre!
'- Vettem. - És senki sem
kólinthat fejbe egy bagettel!
- Nincs kólintás. - A kedvedért mégis újítok a menün. - Tényleg?
A séf ajánlata. Medvés pite!
Az nem lesz jó!
Ez meg mi?
Csak egy marmeládos szendvics.
Marmelád?
- Lucy, nénikémtől tanultam a receptjét. - Úgy érted, el tudod készíteni?
- Hát, igen. - Állj félre.
Bújjatok már elő, ti anyámasszony katonái!
Figyelem!
Ez a medve mától a személyes védencem.
Szóval aki akár egy ujjal is hozzáér,
Bokszer McGintyvel kerül szembe.
Bokszer! Csupa nagybetűvel!
- Köszönöm, Mr. McGinty. - Még ne hálálkodj.
Senkinek nem csinálok semmit semmiért.
Mit nem csinál?
A védelmem alatt állsz. Cserébe készítesz nekem marmeládot. Vili?
Vili!
Előbb vagy utóbb úgyis felismeri valaki.
Minden rendben, Mr. Gruber?
Valami egyszerűen nem hagy lenyugodni az üggyel kapcsolatban.
Mégis mi?
A rabolás éjszakáján, amikor az ifjú Mr. Brown rákiabált,
a tolvaj kapta magát, és lerohant a lépcsőn.
Átvágott a bolton, a bejáraton át távozott: és megszólalt a riasztó.
De itt a bibi! Nem vagdosott át a bolton.
Egyenesen ide jött, a kihajtás könyvért!
Miért nem az ékszereket vitte? Hisz közelebb voltak. És értékesebbek.
- Nem ismerheti a régiségeket. - Nem.
Mi van...
ha tud valamit a könyvről, amit mi nem?
Talán hihetetlennek találja, de Paddington ártatlan.
Szerintünk az igazi tolvaj csak azért tört be Mr. Gruberhez,
hogy ellopja a dédnagyanyja kihajtós könyvét.
- A kihajtós könyvet? - Tudjuk, hogy kissé merész ötlet.
Nem tudna valamit mondani a könyvről? Bármit, ami segíthetne rajtunk?
- Többet mondhatok. - Ó, igen?
Jöjjenek velem.
Megmutatom, hogy hol is történt.
A dédnagyanyám, a park alapítója
korának legjobb cirkuszi mutatványosa volt.
Tűznyelő, oroszlánszelídítő, kardnyelő,
de főleg a levegőben volt zseniális.
Úgy nevezték: a Szárnyaló Hattyú.
Bármerre járt, ajándékokkal halmozták el. Egy vagyont keresett.
De a vagyona irigységet keltett másokban.
A mágus is meg akarta kaparintani.
És a Szárnyaló Hattyú...
többé nem szállt fel.
A mágus kinyitotta a dédnagyanyám páncéldobozát.
De kincs helyett csupán az egyik kihajtás könyvét találta.
A London tizenkét nevezetességét.
Sarokba szorítottak, de nyoma veszett.
A kincsről vagy a mágusról azóta sem hallott senki.
Én tudtam, hogy az a könyv nagyon különleges.
Mi másért tartotta volna páncéldobozban?
Csak nem elhitted azt a mesét?
Madame Kozlova London tizenkét nevezetességét rajzolta a könyvbe.
És?
Mi van, ha jelentenek valamit? Mi van, ha... Nem is tudom.
NYOMOK! NYOMOK?
- A kincs rejtekhelyéhez. - A könyv egy kincses térkép?
Pontosan!
Ezért lopta el a tolvaj Mr. Grubertől!
Holnap korán felkeressük az összes nevezetességet,
hátha kiszimatolunk valami gyanús dolgot.
Túl sok kalandregényt olvastál, Mary.
- Hogy? - A nő jövendőmondó! Csak áltat téged. Ez a szakmája.
- Manapság nagyon mereven gondolkodsz. - Ez meg mit jelentsen?
Hol a feji, akihez hozzámentem? Ó hitt volna nekem.
- Ja, ő? Eltűnt. - Hogy?
A férjed egy rozoga vénember, és nem Telibe Brown.
Telibe.
Henry!
Henry? Henry!
Mindegy. A lényeg: Paddingtonon nem segít, ha hamis nyomokat kergetünk.
Ezt a bozontos lókötőt keressük, nem egy kardlóbáló kalózt,
aki az elásott kincset kutatja.
Úgy érzem, valami titkot rejteget.
Szerintem hallotta valakitől a Kozlova-vagyon történetét,
és most is éppen a nyomában van.
Nos, nagyapa:
ma este megkeressük a második nyomot.
A Szent Pál-székesegyházban.
De hogy slisszoljak be észrevétlenül?
Izabella nővér lesz a segítségem.
Ébresztő!
Marmeládot ide!
Tessék, uraim. Sok sikert!
- Mr. McGinty... - Mit akarsz?
Képzelje, én tényleg ártatlan vagyok.
Adhatna tanácsot, hogyan tisztázzam a nevemet. Ha már barátok vagyunk.
Barát? A főnököd vagyok, nem a cimbid.
Csak ön után.
Miért? Hogy aztán hátba szúrhass?
Nem. Mert így illendő. Lucy néni szerint legyünk kedvesek, és a világ ránk nevet.
Előttem jártál, most mögöttem állsz. Egy balek vagy.
Ott vannak a hozzávalók.
- Ön nem is segít? - Nem. Na, munkára, medve!
De ötszáz éhes rab várja a reggelijét! Szükség lesz ezer lédús narancsra, és...
Ja, az első szabály: semmi duma.
A második szabály:
- semmi dúdolás, kornyikálás... - De...
sem más bohó és barátságos kis kedélyesség.
Hű, de nehéz!
Gyerünk. Rajta, mindent bele.
Segítség.
- Ezek a zsákok rémesen nehezek. - Hát egyesével emelgesd őket.
Értem. Egyszerre...
egyet
Egy lédús narancs.
Két lédús narancs.
Három lédús narancs.
- Most meg mit művelsz?! - Egyesével emelgetem őket.
Egy zsákra gondoltam!
Elnézést, de ilyen környezetben nehéz jól dolgozni. Lucy néni szerint...
Többé egy szót sem akarok hallani róla!
Nyilván csak egy rozzant vén csoroszlya.
Hogy mit mond, kérem?
Azt mondtam,
hogy Lucy nénikéd szerintem
az egyik legnaivabb, leghiszékenyebb agyatlan...
Most meg mi van?
Miért bámulsz így rám?
Nagyon meleg van itt. Nem igaz? Izzadok.
Nem kapcsoltam ki a sütőt?
Ez a rosszalló tekintet.
Lucy néni tanította azokkal szemben, akik elfelejtették a jó modort.
Nekem nem kell bemutatnod, nálam ez szinte ösztönös dolog.
De elismerem, egy medvétől nem is rossz.
Mr. McGinty. Talán megátalkodott bűnözőnek néz, de tényleg ártatlan vagyok.
Ha már nem segít tisztázni a nevemet, legalább segítsen marmeládot készíteni.
Jól van, segítek.
- Köszönöm. - Bár úgysem leszek hasznodra.
- Ezek itt nem igazán főzésre termettek. - Nem is tudom.
Én úgy látom, tökéletes narancsfacsaró lehetne belőlük.
Narancsfacsaró?
Jó.
Nem.
Nem rossz.
Paradicsom.
Remek.
Igen. Tökély.
Nos. A késsel óvatosan kell bánnunk. Lucy néni szerint az okos medve...
- Hol tanult meg így bánni a késsel? - Azt jobb, ha nem tudod.
Mit mondjak, nagyon ügyes!
Most?
Most!
- Remek! Most jöhet a cukor! - Oké.
Ez csinál a narancsléből marmeládot.
- Mennyi kell? - Nagyon sok!
Még ennyit.
Egy fél citrom leve,
egy csipetnyi fahéj
és még egy kevés cukor.
Na? Finom lett?
Azt még nem tudom. Csak akkor derül ki, ha megfőtt.
A Sir Christopher Wren tervei alapján épült
Szent Pál-székesegyház London egyik leghíresebb látnivalója.
A kupolaterem ma sajnos nem látogatható, mert az éjszaka folyamán
az egyik szobor egy furcsa baleset során összetört.
Bocsánat. Mondja, mi történt itt?
- Bepörgött egy apáca. - Tényleg?
Megesik. A rendőrség most az összeset kihallgatja.
Egy lépést se, nővér! Sehová se mehetnek, amíg a nyomozó nem mondja!
Szóval hátraarc!
Egyébként ha engem kérdeznek, a valódi bűnös már meglépett.
- Ezt miből gondolja? - Abból, hogy láttam. Úgy ám.
Éppen a kupolában járőröztem, és figyeltem az apácák felvonulását,
amikor valami szemet szúrt.
Egyikük kivált a nyájból, és felosont a Suttogó Galériára.
Csak a Magasságos tudja, mi dolga volt ott fent.
C-
De ilyesmit itt nem lehet megúszni.
Legalábbis amíg én vagyok a helyettes biztonsági főnök.
Maga!
Figyelem, minden egység! Egy meglepően vonzó apáca felfordulást okoz a kupolában!
Teljes riadókészültség! Állítsák meg a csini nővén!
Fénysebességgel iramodtam utána!
De mire lezártuk az épületet, az apáca köddé vált.
- Jó estét, gyermekem! - Jó estét, kegyelmes uram.
Jó estét.
Régóta nem láttam már ilyen szép nőt.
Tudna személyleírást adni róla?
A legnagyobb örömmel.
Uraim! A mai reggelire McGinty séf narancsmarmeládot ajánl
melegített, héj nélküli bagettágyon,
a tetején egy másik szelet meleg bagettel.
Bon appetit.
Választhattok! Eszitek, vagy éheztek!
Minden rendben, Bokszer?
Igen.
- Miért nem csatlakozik a többiekhez? - Nincs kedvem!
- Tart a véleményüktől? - Nem!
Mit gondolnak? Ízlik nekik? Mondtak már valamit? Mit mondtak?
- Nos..., - Persze, utálják! Úgy tudtam!
Apám megmondta, hogy semmire se viszem! És igaza volt!
Bokszer! Bokszer!
Mi van?
Nézze csak!
Jöjjön.
Paddington.
Furcsa csiklandást érzek a hasamban.
Büszkeségnek hívják, Bokszer.
Hát, nem tetszik.
Volna még valami finomság?
Mi?
Tudod. Valami desszert.
- Nincs! - Ha nincs, nincs.
Sajnos csak marmeládot tudunk főzni. De ha akad bármilyen receptjük...
Ezeknek?! Csak az idődet pazarolod. A zsíros deszkát is képesek odaégetni.
A nagyanyám csodás csokis tekercset sütött.
Azt hiszem, tudom is a receptjét.
Charley Rumble almás pitéje se piskóta.
Én összedobok egy epres Panna cottát finom gránátalmamázzal.
Ez nagyon jól hangzott! Nem igaz, Bokszer?
De!
Akkor rajta! Irány a konyha!
Szép tekercs, Spoon!
Köszönöm, Phibs!
- Parancsolj, Paddington! - Ó! Bokszer!
Hol van már az a színes minyon?
Elnézést, professzor. Mit mond Lucy néni?
- "Mindég használjá" vellát." - Akkor hát...
- Egy nyalatot, őr úr? - Köszönöm, Paddington.
Isteni!
BÖRTÖN, ÉDES BÖRTÖN!
Végül kiderült; hogy a szörnyeteg valójában nem is volt szörnyeteg.
És mindannyian jóbarátok lettek.
Itt a vége.
Lefekvés, gazfickók!
Fontos, hogy aludjatok. Holnap látogatási nap lesz.
Látogatás!
Remélem, jó híreket hoznak.
A múlt héten ez a három gyanús alak
London három különböző látványossága körül sántikált valamiben.
- A tolvaj, akit láttál, egy banda tagja. - És térképnek használja azt a könyvet.
Ez csak elmélet.
- Kiderült már, kik azok? - Még nem, drágám.
Vetnék rájuk egy pillantást.
Bocsánat, de ez magánbeszélgetés.
Hagyja csak, Mr. Brown. Ó a barátom, Bokszer.
És ő itt Phibs. Spoon. Jimmy, a Spicli.
Csontozó. A Professzor. Nyafi Pete.
Bariton Bob. Farmer Jack. Vadkutya.
Johnny, a Kasszás. Sir Geoffrey Wilcott.
- Az ön, szavazatára is számítok. - És Charley Rumble.
Örülök, hogy megismertem önöket.
Őszintén megnyugtat, hogy Paddington ilyen Kedves barátokra lelt.
Megbocsátanának egy percre?
- Te mit művelsz? - Beszélgetek az urakkal.
Urakkal?! Mary, hiszen nem bízhatunk meg bennük! Kérlek, nézz már rájuk!
Élő bűnügyi nyilvántartás. Irtózatos!
A szakállas gorilla középen szerintem az egyetlen agysejtjét is tombolán nyerte.
Most is jól halljuk, Mr. Brown.
Az a villanykapcsoló. A mikrofoné a túloldalon van.
Az, amin a "mikrofon" címke áll.
Uraim. Ha bármivel is megsértettem önöket...
Felejtse el. Megkedveltük a kis medvét.
És a helyzet az, hogy mi aztán igazán tudjuk, milyen egy bűnbanda.
- Minden segítséget megköszönünk. - Kérem.
Nos? Bokszer?
Attól tartok, egyiket sem ismerem. Fiúk?
Nem kommentálhatom az ügyet.
Sajnálom, de a barátaid rossz nyomon szaglásznak.
Egy apáca, egy királyi testőr és egy király?
Ez inkább egy jelmezbál, nem pedig bűnszövetkezet.
Akkor
most mégis mihez kezdjünk?
- Nézzen a lába elé! - Bocsánat!
Bocsánat. Morcos leszek, ha reggeli nélkül indulok el.
Kulcs, kulcs, kulcs!
Kutyafáját!
- Itt nem parkolhat! - Nem parkolok, a kukákat ürítem!
Dehogy üríti a kukákat, jómadár! Maga tanul! Munkaidőben!
Be kell jelentenem.
És a sapkáját is.
- Jó reggelt, Miss Kitts! Ezredes! - Jó reggelt, Mrs. Brown!
- Judy megkért, hogy ezt hozzam el. - Propaganda!
Merő időpocsékolás ezt a szemetet terjeszteni.
A környéken mindenki tudja, hogy a medvéje volt a tolvaj.
És ez az utca sokkal jobb hely lett nélküle.
Hogy?
Itt az a kóbor dög!
Úgyis a sintértelepen végzed, korcs! Engedély nélkül ugatsz?
Pult alól árulom. Nyilván tudja, miért, de az emberek keresik!
Tényleg?
Piszok jó olvasmány. A környéken már többen is a medve sztorija felé hajlanak.
- Csak a tolvajt kellene megtalálni. - Mi igyekszünk.
Tollas, nem tudod véletlenül, hogy merre lehet?
Ott áll mögötted!
Hogy mondod?
- Halihó! Mary! - Ó! Jó napot, Phoenix!
Nem ugrik be egy kicsit? Mesélje el, hogy halad a nyomozásuk. Jó?
- Városszerte titokzatos dolgok történnek. - Ó, igen?
- Fura figurák bukkannak fel a könyvben szereplő nevezetességeknél. - Valóban?
Nem is tudom.
Talán az egész a véletlen műve. Henry szerint elragadott a képzelőerőm.
Ön is művész, akár én. A képzeletünk szabadon nyargal, mint bölény a pampán.
De ha megengedi, ebben a konkrét esetben talán a jó Henrynek van igaza.
Gondolja?
Viszont most van egy egészen remek hírem, ami mosolyt varázsol az arcára.
Úgy tűnik, hogy talán mégis kapok pénzt az önálló estemre.
- Ó. Értem. - Egész estés szöveges, táncos műsor
néhány ismertebb karakteremmel. Érdekli egy kis előzetes?
Képzelje el. Sötétség, majd hirtelen, reflektor!
És ping!
,, Hallgasd az esőt a tetőn, kopp, kipp, kipi-kopp, kip-kipi-kopp és..."
Jaj, Mary, ön szomorú. Nem szereti a musicalt?
Jaj nem, dehogy,
csak igazságtalan, hogy Paddingtont lecsukták,
- és az élhet megy tovább. - Ó, hátigen.
Nehéz lehet elfogadni, hogy ő nyert. Az a ragyogó kék szemű férfi.
- Hogy mit mondott? - A férfi a plakáton. A szépséges rajzán.
Igen, de honnan tudja, hogy kék szeme van?
Csak egy ceruzarajz.
Gondolatban kiszíneztem.
- Phoenix Buchanan? - Az álcázás mestere!
- Anyátok őrült. - Gondold végig, Henry.
Valaki tud a Kozlova-vagyonról, ugye?
- Az csak egy mese. - Bokszer szerint nem egy bűnbanda a ludas.
Bokszer.
- Mert a banda nem létezik. - Egy ember tette!
Tollas az elejétől fogva tudta.
Tollas? Az meg ki?
Az újságos papagája?
Nem...?
Nem szállhatnánk le a Földre egy percre?
Phoenix Buchanan köztiszteletben álló színész és platinakártyás ügyfél!
- Ő nem lehet piti tolvaj! - Várj csak egy kicsit, Henry.
- Tegyük fel, hogy tévedek. Rendben? - Rendben.
És hogy a jövendőmondó, a hivatásos bűnöző és a papagáj tudja jól.
Emlékeztetnélek, hogy nincs semmi bizonyítékod.
Nos, ha valaki keresne, mentem plakátot ragasztani.
- Igaza van. - Én hiszek neked, Mary.
A színészek a világ leggonoszabb, legártalmasabb emberei közé tartoznak.
- Tényleg? - A mesterségük a hazugság.
Nahát...
Ha le akarjuk buktatni, bombabiztos tervre lesz szükség.
Paddington.
Bokszer?
Volna egy ajánlatom, kölyök.
Beszélgettünk a srácokkal,
és úgy gondoljuk, ha tisztázni akarod magadat, ahhoz ránk is szükséged lesz.
- Brownék jót akarnak, de... - Rablóból lesz a legjobb pandúr.
A lényeg: ha kijutunk innen a városba, egykettőre meglesz az a tolvaj.
De az nem más, mint szökés!
Az ám, kölyök. Már tervünk is van.
De négyemberes, szóval te is kellesz. Na, mit mondasz, öcsi?
Kedves öntől, de nem hiszem, hogy Lucy néni örülne,
ha szökevény medve lennék.
Brownék megtalálják a tolvajt. Csak türelmesnek kell lennem.
Ez kegyetlenül hangzik majd, de
előbb vagy utóbb Brownék, hát...
elfelejtenek.
Így megy ez.
Kihagynak egy látogatást. Aztán kettőt.
Majd arra eszmélsz,
hogy már nincs hová hazamenned.
Téved, Bokszer! Mind tévednek!
A Brown család nem olyan!
Holnap eljönnek, és jó hírt hoznak! Ez biztos.
Igen?
- Judy Brown vagyok, Portobello Expressz. - Nyitom.
Hol dolgozol, drágám? Egy iskolaújságnál?
Igen, úgy gondoltuk, Phoenix Buchanan ügynöke érdekes hölgy lehet.
Ez így igaz. De csak két percem van, tehát pörgessük fel.
És csak azért lehettek itt, mert hoztatok reggelit.
Te különösen fincsinek tűnsz.
Ott jön.
Jó napot, Joe! Ezt a meglepetést!
- Mi járatban erre? - Hoztam a postát. Paddington hogy van?
- Ó, ő kemény kis medve. - Igen, az. Hát akkor üdvözlöm.
Átadom! Köszönöm, Joe!
Mr. Buchanan.
És Mr. Buchanan mikor áll újra színpadra?
Phoenix? Arra ne várjatok, drágám.
Nem, ne értsd félre. Nagyszerű színész. De van egy aprócska gondja.
Nem?
Nem dolgozik partnerekkel. Azt mondja, tompítják a fényét.
Miss Fanshaw.
Mennem kell. Egy híres producerrel ebédelünk.
- Hol találkoznak? - A Ritzben, drágám!
Lenyűgöző csomag.
Ó, te jó ég! Jöjjön, hozza!
A küldemény befutott. Ismétlem. A küldemény befutott.
A Barkridgesből küldték.
Phoenix, te kis mázlista.
- Hahó! - Phoenix!
Felicity! Micsoda meglepetés. Már azt hittem, elhagytad a számomat.
Csak két percem van, tehát pörgessük fel.
Jól van.
Egy híres producerrel ebédelünk.
Nos, ez csodás hír. Igen, igen! Hol vár minket?
A Ritzben, drágám!
Már indulok is!
Különösen fincsinek tűnsz.
Hogy mit mondtál?
Lenyűgöző csomag.
Köszönöm, kedves.
Még senki nem panaszkodott a csomagom méretére.
Igen!
Kesztyű. Kulcs.
És balra el.
Mary?
Szombat, 6 óra 35, ,, Ahol minden álmod valóra válik".
Nyisd ki az ablakot!
- Szia, drágám. - Neked elment az eszed?
Tudom, hogy ő tette! És bebizonyítom!
- De hát ez egyszerű betörés! - Én semmit nem törtem be.
Miért lopna el Phoenix egy gyerekkönyvet? Hiszen milliomos!
Nagy tévedés. A fél városnak tartozik, nézd.
Ez csak pár számla. Bárkivel megesik... Jó ég, milyen sokat költ arcápolóra.
És egy penny vagyona sincs. Na gyere. Keressük meg a könyvet, és tűnjünk innen.
A nyaksál!
- Nos? - Semmi!
- Valamit nem veszünk észre. - És ha nincs is mit látni? Menjünk, jó?
- Nézd, Henry! - Mi az?
- A szőnyeg! - Nagyon szép. Rendelek egy mintát.
Emelj fel, kérlek. Siess, siess, siess!
Igen!
Egy titkos szoba!
- Csak a padlás! - Titkos padlás!
Közönséges padlás! Az utca minden házában van ilyen.
Nézd csak meg! Egy teljesen hétköznapi...
Jóisten, Phoenix egy őrült!
Nézd, Henry! Az apáca, a tolvaj, a király!
Igazunk volt!
Bocsánat. Nekünk?
Nos, hát szóval, én soha...
- Siess! - Lefelé, lefelé!
Valóban elragadó!
Helló!
Ki van ott?
Bújjon elő!
Henry?
Jó napot, Phoenix.
Mi az ördögöt keres maga itt?
Ezt én is kérdezhetném.
Én itt lakom. Ez az én házam.
És én
biztosítom. A platinakártyás tagoknak
évente jár egy ingyenes felülvizsgálat a biztosítási feltételek pontosítására.
Pizsamában dolgozik?
- A nejével? - Ez itt nagyon jól zár.
Jó napot, Phoenix! Nem hallottam, hogy megjött.
Mindig segít, ha sok a munka.
Hát ez teljességgel hihető.
Tényleg? Remek! Örömmel mondhatom, hogy itt minden csudi-szuper.
Csodálatos!
Akkor én megyek is az irodába, és hamarosan küldjük a papírokat.
- Bármikor örömmel látjuk! - Köszönöm!
Legközelebb azért ne pizsamában várjon.
- Néha olyan kelekótya. - Akkor csaó!
Ó, hála a nagy Larrynek!
Hála Larrynek, Johnnynak és az Avenue minden szellemének!
Azért elég meleg helyzet volt!
- Túl meleg, ha megengeded. - Higgadj le, Macbeth!
Szedd össze a bátorságodat, már nagyon közel járunk!
Egész Londonon át követtem a hölgyet,
és összegyűjtöttem az összes apró rejtett kis nyomát.
Hé! És a megoldás?
Csak egy rakás zagyva betű, igaz-e?
Ellenkezőleg, mon ami! Ezek nem betűk! Hanem zenei hangok.
Így van, Fokok. És azt hiszem, tudom is,
hol játsszam le őket.
Elég volt!
Ez egy elképesztő történet.
De ezzel csak annyit bizonyíthatnak, hogy Buchanan megtartotta a jelmezeit.
Hozzanak valódi bizonyítékot.
A könyvet a tolvaj ujjlenyomatával, és akkor segíthetek.
De addig sajnos semmit sem tehetek. Sajnálom.
Hová megy? Most hová megy?
És most mit tegyünk?
Nem tudom.
Hát legalább mondjuk el Paddingtonnak, hogy megvan a tolvaj.
- Jaj ne! - Mi az?
Lekéstük a látogatást.
Paddington!
Lucy néni?
- Lucy néni! - Paddington!
Te meg mit keresel itt? Azt hittem, otthon leszel.
Attól tartok, nekem már nincs otthonom.
Tudod, börtönbe csuktak.
És még Brownék is elfelejtettek.
Paddington 7?
Bokszer?
Eljött a nagy nap. Éjfélkor indulunk. Ha tisztázni akarod magad, most vagy soha.
Benne vagy?
Benne vagyok.
Akkor ideje nyugovóra térni.
Itt már úgysem történik semmi. Mindenki igazi angyal mostanában.
Lámpaoltás!
Szendvicsek!
Paddington!
Megyek!
Sok szerencsét, maci.
Ez már döfi, uraim!
Szabadság!
Szálljunk le, Spoon.
Ott van, fiúk. Jegy a szabadsághoz.
Ezt hogy érti? Hová indulunk?
- Mondd csak el neki, Bokszi. - Miről van szó?
Mégsem tisztázzuk a nevemet?
Sajnálom. Új terv van.
Hogy?
- Elhagyjuk az országot! - És te is velünk jössz.
De... Hazudtak nekem!
Ugyan már. Nem erről van szó. Szívességet teszünk neked.
Ha beavatunk, nem jöttél volna el. Hidd el, jobb lesz így!
És nyitunk majd egy marmeládüzemet.
De én nem akarok, Bokszer. Tisztázom magam, és hazamegyek.
Azt mondta, segít majd. Megígérte!
Sajnálom.
Nem fog menni.
Paddington!
Hadd menjen.
Ha vissza akar kerülni a sittre,
az ő dolga.
- Halló! - Hahó, Jonathan? - A Brown családot hívta.
Most nem vagyunk itthon. De hagyjon üzenetet.
Halló? Én vagyok. Paddington.
Remélem, nem rosszkor telefonálok.
Csak tudatni akartam, hogy megszöktem a börtönből,
és... azt hiszem, szökésben vagyok.
Én nem így akartam, de Bokszer azt mondta, ha megszökünk, segít tisztázni a nevemet.
És akkor hazamehetek.
De ő elment, és egyedül vagyok.
Nem is tudom, miért telefonálok.
Én csak annyit akartam mondani...
Viszlát.
- Hahó? - Paddington?
Igen. Igen, itt Paddington!
Sajnálom, hogy megszöktem, de azt hittem, elfelejtettek.
Soha nem felejtenénk el, Paddington!
- Paddington? - A családhoz tartozol!
- Már tudjuk, ki volt a tolvaj! - Phoenix Buchanan!
- Mr. Buchanan?! - De most hirtelen köddé vált!
A könyvben szereplő összes helyen kerestük. Az összes oldalon.
,, Ahol minden álmod valóra válik."
- Ezt miért mondtad? - Ez áll a kihajtós könyv utolsó oldalán.
- Lucy nénit juttatja eszembe. - Nagyon érdekes.
Ugyanezt a szöveget találtam egy darab papíron Phoenix házában.
- Valóban? - Én ezt már láttam valahol.
Itt van! ,, Ahol minden álmod valóra válik...
- Az orgona? - Hát oda rejtette Madame Kozlova a vagyonát!
- Irány a Gőzgép Park! - Elkéstünk. Ma tovább utaznak.
- A Paddington állomásról. - Hat óra harmincötkor.
- Még van időnk! - Paddington, menj az állomásra!
Ha megtaláljuk Phoenixet és azt a könyvet, az ujjlenyomatai lebuktatják majd!
Az mérföldekre van, Mr. Brown! Én...
Ott találkozunk!
Utat kérünk! Vészhelyzet van a szemétfronton!
Bocsánat!
Polgártársaim! Nyugtalanító hírek jöttek!
A medve megszökött, és talán éppen erre tart!
Ezért a lakossági pánikszintet hisztériára állítom!
- Fejezze már be, Mr. Curry! - Paddington amúgy sem jön ide!
- Tisztázni fogja magát! - És utána hazahozzuk!
- Nem akarjuk itt látni! - Maga nem akarja. Sosem akarta!
Amint először meglátta, eldöntötte, hogy gyűlöli.
Pedig Paddington rendes medve.
Mindenkiben a jót keresi, és meg is találja.
Ezért szerez barátokat, bármerre járjon.
Ezért boldogabb Windsor Gardens, amikor itt van.
Ő nem tétovázna, ha nekünk segítség kellene!
Hát álljon félre, Mr. Curry! Mert mi nem állunk meg!
Nem rossz, Brown. De a terve lefulladt. Akár a járműve.
A szívatót, gyerünk, tolja vissza! Így csak túlszívatja!
- Kuplung be, és tegye kettesbe, Mr. Brown. - Hogy?
Háromra!
Illegális tevékenységet folytatnak egy közúton!
Rajta, mindent bele!
Ne tolják be a járművet!
- Hozzák haza a medvét! - Köszönjük!
Tehát, Paddington. Csak lassan. És ne feledd: kuka vagy.
Kuka vagy. Kuka vagy. Csak egy közönséges kuka, ami sétálni indult.
- Köszönöm! - Szívesen!
Nincs itt semmi látnivaló! Csak egy kuka!
Nem is rossz kukának lenni.
Uraim.
Paddington!
Mr. Brown! Jöjjenek! Itt van Phoenix!
Csak nyugalom! Egyedül is megoldom!
- Utol kell érnünk azt a vonatot! - De hogyan?
Támadt egy ötletem.
Jó reggelt, hölgyem, uram. Üdvözlöm önöket.
- Tölthetek önöknek egy pohár pezsgőt? - Nagyon köszönjük. Nagyon figyelmes.
Jó pihenni mindaz után, amin átmentem azzal a vad medvével.
A víznyomás kettőhuszonöt. A víz félig van. Légféket ki.
Ügyes vagy, J-Tesa!
A nevem nem J-Tesa. Hanem Jonathan Brown. És szeretem a gőzösöket!
- Hogy az isten fáját! - Elnézést, sajnálom.
Hagyjon már! Elég!
Ne csitítgass engem, Gertrude. Most öntöttek nyakon egy hideg itallal!
Gerald. Azt akarom, hogy hallgass!
Igen, Gertrude.
Hét óra van, a BBC híreit hallják.
Négy elítélt az éjjel merész szökést hajtott végre a Portobello börtönből.
A rabok mindannyian nyom nélkül eltűntek.
Kivéve Paddington Brownt,
akit láttak felszállni egy Bristol felé tartó szerelvényre.
A rendőrség a nyomában van, és hamarosan letartóztatja.
Szegény kis flótás.
Most is ott van lent valahol.
Ne segítsünk neki, Bokszer?
Hogyan? Akkor nem csak a dutyiba dugnak vissza, de a kulcsot is eldobják!
Tudom, de a barátunk.
Maradj a tervnél.
Senkinek nem csinálok semmit semmiért.
Nos, nagyapa...
Az igazság pillanata.
D-
A-
A könyv!
- Mit csinál ott? - Nem tudom!
- Paddington! - Nem hall minket!
- Nem mehetnénk gyorsabban? - Megpróbálhatom, de több szén kell.
- Segítek! - Állj be mellé! Én átmászom oda!
- Veled megyek! - Próbálj csak megállítani!
Akkor gyerünk!
- Mehet? - Igen!
Most!
Nyissátok meg elméteket, és a lábatok követi majd.
Mr. Brown!
Mrs. Bird!
C-
És végül az E.
Sikerült!
Helló!
Te kis szépség.
West End, készülj, mert jövök.
Jó reggelt!
Ne!
Hogy is volt? D... F...
D-
Hozd vissza a könyvet!
Hová lesz a séta, macikám?
Ez egy vonat! Egyszer vége lesz! Ahogy nekünk is, mind!
Hopp!
Medve el, nyomában a színész!
Phoenix Buchanan!
Mrs. Bird?
Hirtelen emlékszik a nevemre?
Hát még ilyet. A mentőcsapat!
Egy vén szatyor, egy kicsi lány és egy biztosítós!
- Most mit tegyek? - Megmondom, én mit teszek majd.
Azonnal bemosok egyet a tülök orrára!
Ez nem valami jó ötlet.
Színpadi harc. Négyes szint.
Ahonnan én jövök, azt mondják,
ne kardoskodj az igazadért túlerővel szemben.
El kell keserítenem, de az tapadókorongos.
Valóban.
Ez a kard viszont élesnek tűnik.
Vissza, vissza! Mindenki!
És önnek, uram, az óriás Pavlova.
Jó étvágyat.
Jó napot, bíró úr! Remek a frizurája!
Paddington!
Mrs. Brown!
Támadt egy ötletem!
Jó. Jó. Nagyszerű! Jöjjön a bundás bandita.
Lassíts, Jonathan!
Kukucs!
Milyen okos kis maci!
Nyugalom. Ismerek egy trükköt, amit Harry Houdini talált ki.
Ugorj, Paddington! Elkaplak!
Ne!
Pápá, medve!
Telibe!
Álljunk meg, Jonathan!
Gyorsan, pajtik!
- Bokszer! Hát visszajött! - Egyedül nem főzhetek marmeládot, igaz?
Mindenkinek köszönöm.
Paddington?
- Nagyon lázas. - Jobb lesz, ha mielőbb ágyba tesszük.
- Anya! - Paddington!
- Rosszul van! - Semmi gond, hamar rendbe jön.
Nem igaz, kisöreg?
Paddington!
- Hol vagyok? - Feküdj csak, drágám.
Jól ránk ijesztettél, de már itthon vagy.
- Itthon? - Igen! Nézd!
- A rendőrség rájött, hogy hibázott. - Phoenix Buchanant letartóztatták,
és hozzáteszem, hogy már nem tagja a Platinaklubnak.
- Akkor... - Szabad medve vagy.
- Meddig aludtam? - Három napig!
Három napig? Akkor ma van...
'- Lucy néni születésnapja. - És nem küldtem neki semmit.
- Nem probléma, Paddington. - Nagyon nagy probléma, Mrs. Brown.
Lucy néni sokat tett értem bocskoromban.
Nélküle sose jöttem volna Londonba.
Azt hiszem, csak annyit akartam, hogy büszke legyen rám.
De most ajándék nélkül ébred a születésnapján.
Azt hiszi majd, hogy végleg cserben hagytam.
Ó, te tökfilkó! Sosem gondolna ilyesmit!
Biztosan?
Gyere velünk.
Á, itt van!
- Mit keres itt ez a sok ember? - Köszönetet akartunk mondani neked.
- Köszönetet? - Mindenért, amit értünk tettél.
Ha te nem vagy, sosem találkozom vele.
- Segítettél letenni a vizsgát! - Nélküled mindennap kizárnám magam a házból.
Mindezekért bárki büszke lehetne rád.
Mikor hallottuk, hogy a rendőrség bizonyítékot csinál a kihajtós könyvből,
gondoltunk, kerítünk Lucy néninek másik ajándékot.
- Mindenki beszállt valamivel. - Én kértem pár szívességet a barátoktól a légierőnél.
Úgy gondoljuk, imádni fogja majd.
Biztosan. De mi lehet az?
Azért vágytál arra a könyvre, hogy a nénikéd láthassa Londont, ugye?
Mindig is az volt az álma.
Úgy gondoltuk, miért nézegessen egy egyszerű könyvet,
ha élőben is láthatja a várost?
Menj csak szépen, és nyiss ajtót.
Paddington!
Isten éltessen, Lucy néni.
AZ ÉN EMLÉKKÖNYVEM
LUCY NÉNI SZÜLETÉSNAPJA
MEDVÉK LONDONI VÁROSNÉZÉSEN
BOKSZER, PHIBS ÉS SPOON KEGYELMET KAPOTT
A BÍRÓ SZERINT" ÚJ EMBER LETT BELŐLÜK
BOKSZER SZENDVICSBÁR! A JO ÚTRA TÉRT ELÍTÉLT TEÁZÓT NYIT
A TÖKÉLETES HELYEN!
A FORGALOM AZ EGEKBEN! ISTENI SZENDVICSEK ÉS SÜTEMÉNYEK
MARY BROWN ÁTÚSZTA A CSATORNÁT!
AZ OTTHON FELEJTETT ÚTLEVELE MIATT HAZA KELLETT ÚSZNIA
JUDY DÍJAT KAP OTT!
A PORTOBELLO PRESS MUNKATÁRSAKAT KERES, FIUK IS JELENTKEZHETNEK
TELJES GŐZZEL ELŐRE!
JONATHAN BROWN (KORÁBBAN J-TESA) A GŐZÖSÖKET ÚJRA MENŐNEK NYILVÁNÍTJA
HENRY BROWNT ELŐLÉPTETTÉK
IGAZGATÓ SZERINT KÖZÉPKORÚ LÉTÉRE ÉRETT FEJJEL GONDOLKODIK
PHOENIX BUCHANAN SZERZŐDÉSÉNEK ANNYI
MÁR KUTYÁBA SE VESZIK
PHOENIX BUCHANANT MA ELÍTÉLTÉK!
Phoenix Buchanan!
Önről kiderült, hogy egy galád bűnöző!
És szégyent hoz a színészet nemes szakmájára.
Tíz év börtönre ítélem,
és javaslom, hogy hasznosan töltse az időt a rácsok mögött.
Úgy lesz!
FÉL ÉVVEL KÉSŐBB
Köszönöm! Köszönöm!
Úgy tűnik, végül még sincs oly nagy szükségem a West Endre. Így is...
lebilincselő vagyok.
Miket beszélek?
Őrök! Zárjanak be! Ja, már nem kell!
Magyar szöveg: Laki Mihály
Forgalmazza a Pro Video Film & Distribution